LUI MAREK EDELMAN
Szczepek!
Las-o.
Luminează.
Spune-le că aici nu-i nimic de valoare!
Spune că părinții lui n-au lăsat nimic în urmă.
- Ce faci cu neamțul ăsta? - Nu-i treaba ta!
- Mâinile sus, porc de polonez! - Trage!
Hai!
Trage!
Dă-i drumul, trage!
Și tu mai bine fă dragoste cu un polonez!
Unde-ai fost?
Am deblocat un canal.
Cu ce era blocat?
Îi trebuie fructe proaspete, altfel tușește până la vară.
Fructe proaspete?
La vârsta ei nici nu știam ce-i aia o portocală.
La vârsta ei tu locuiai pe stradă.
Las-o-n pace, bine?
Las-o în pace!
- Trebuie să ne sculăm. - E duminică.
- Trebuie să merg la biserică. - Mai e timp.
Nu mă gâdila!
Oprește, nebunule!
M-a mușcat ceva.
- Vezi ceva? - Ce?
Nu văd nimic.
Mă mănâncă tare. Scarpină-mă, Poldek.
Liniște!
O s-o trezești pe Stefcia!
ÎN ÎNTUNERIC
Traducerea și adaptarea: selaflaure (selaflaure@gmail.com)
Faceți prea mult zgomot!
Adă scara.
Hai, vino-ncoace! Hai, grăbește-te, mișcă!
Dansează!
Mâinile sus. Sus!
Ține-l bine.
Zâmbiți vă rog!
Klara...
Dă-i 200.
Pe săptămâna viitoare.
- Salut. - Salut, Szczepek.
Hei, jidane!
Ce e?
Asta-i pentru verigheta falsă pe care mi-ai vândut-o.
Marysia așteaptă un cadou frumos de onomastica ei.
Dă-i un futai bun și-ai terminat cu ea.
Eu vorbesc serios.
- Trebuie să vindem rahatul ăsta. - Nu acuma, piața-i slabă.
Rahatul ăsta nu mai face doi bani acum.
Pe niște cârnați poți lua podoabe ca lumea de la un jidan.
- Răbdare, Szczepek. - Răbdare?
Marysia o să mă lase. Aleksy, noul ei vecin...
Ea zice că-s doar prieteni, dar sunt sigur că nemernicul o fute.
E isteț. Știe cum să vorbească.
Al naibii tâmpit!
Poldek...
O iubesc.
Atunci bate-o! Dacă iubești o femeie, bate-o!
- Tu o bați pe Wanda? - Mă bate ea pe mine!
Iar mă iei peste picior!
Auzi?
Asta...
- Ce-i asta? - Vine din ghetou.
Am terminat!
Am făcut-o!
Canalul e al nostru!
Așadar ne vedem iar.
E elvețian. Ia-l.
E scump. Nu mă crezi?
Dacă nu iei pe el cel puțin 500...
poți să ne denunți.
Am lua mai mult dacă v-am raporta.
Bine.
500...
plus ceasul.
- 500 și ceasul. - Nu, nu, nu.
Mă descurc eu. Mă duc sus
- după bani. - Venim cu tine. În caz că.
Krysia!
Terminați, ori veți intra înapoi în dulap!
- Paulina, ce fac ei aici? - Au avut nevoie de aer.
Doar câteva minute. Nu te mânia, Ignacy.
Mă-ntorc imediat.
- Cum te cheamă? - Piratul.
Nume potrivit pentru un hoț.
Știu canalele astea mai bine decât îmi cunosc viața.
- Nu e loc pentru voi. - Nicăieri nu mai e loc pentru noi.
Dar știu locuri unde ați putea sta.
Dacă plătiți.
Spune cât.
500 pe zi.
- Ne-am înțeles. - Poldek...
- O să ne spânzure. - Ascultă, nu-ți fă griji.
Cel tânăr...
E speriat, o să ne trădeze.
Niciodată să nu te-ncrezi într-un polonez.
Suntem patru contra doi. Îi putem termina repede.
Nu putem să-i omorâm așa.
De ce nu? E război!
O să fie un măcel. 20 de-ai noștri pentru unul de-ai lor.
- Nu trebuie să știe nimeni. - Las-o baltă. N-avem de ales.
Îi putem turna oricând. Mai întâi să vedem cât au.
Ei, ne-am înțeles?
Iată un avans.
Restul când vom avea nevoie de voi.
- Cum vă găsim? - Nu te teme. Vă găsesc eu.
La naiba, trebuia să cer mai mult.
Socha?
Socha!
Bortnik!
Prietenul meu ucrainean!
- De când nu te-am văzut! - Ce mă bucur, frate!
Sunt comandant acum.
Szczepek lucrează cu mine. Îl știu pe Bortnik
- de la Linsul! - Ai fost închis?
- N-am avut de ales. - Szczepek, ascultă...
Bronski era plină de ticăloși.
Dar Poldek nu era. El e de încredere.
N-o să uit niciodată. Noroc.
Noroc!
Vodca ta cea mai bună pentru prietenii mei!
Știi ce-nseamnă asta?
Înseamnă că-i pot ajuta pe toți prietenii mei.
Chiar și pe prietenii prietenilor mei.
Îmi dai voie?
Dacă ai nevoie de ceva,
cere doar.
Am făcut instrucție lângă Baltica. Niște oameni aspri.
Dar germanii sunt cel mai bun lucru
ce li s-a întâmplat ucrainenilor.
Polacilor, de asemenea.
Noroc!
Poldek!
Janek, nevastă-ta!
O s-o trezești.
Poldek, nu te mai lua de mine! Am fost și eu la o băută, ca tot omul,
iar acolo, la acordeon, era Ryszek Kynczel...
- Era și Witek Szugenia acolo? - Da, era, îți spun eu.
Și fata lui Grochowiak era acolo.
- Și te-ai dat la chef? - Da. Are niște ochi...
ca a unei oițe rătăcite, știi? Ca două nestemate...
- Krysia? Pawel? - Aici suntem, mamă.
Asta-i camera mea!
- Plecați! Nu mai împingeți! - Dă-ne drumul înăuntru!
Liniștiți-vă, liniștiți-vă!
Piei din calea mea.
Faceți loc!
- Nu venim cu tine, Janek. - Cum?
Ori ea ori noi!
Acuma nu-i momentul...
Crezi că nu știu ce se-ntâmplă aici?
Nu sunt oarbă! E ori ea ori noi. Alege!
Tată...
Ia-ți premiul, târfă! Spărgătoare de căsnicii!
Nu mai împingeți!
Ajutați-mă, vă rog!
Ajutați-mă, vă rog, am un copilaș!
- Ajutați-mă, vă rog! - Poldek, nu vreau așa ceva!
Am un copilaș! Ajutor!
Pleacă!
Mai repede, haide, haide!
Ei trebuie să meargă primii.
- Îmi pare rău... - Ignacy, tu mergi primul.
Krysia a insistat să-și pună ghetele roșii.
Mai repede! Mai repede!
- Unde e Moise-le polonezilor acum? - Așa de mult ca arvună!
- Ignacy! - Nu, aici e întuneric!
- Krysia, te rog. - Nu, nu!
O să fie bine.
Dă-mi mâna ta, Paulina.
Piratule!
- Krysia, o să fie bine. - D-le Chiger, sunteți acolo?
Credeai că nu venim, nu?
Klara, nu merg!
Nu, duhnește rău acolo.
Intră, Mania. Acum!
- Klara, te implor, nu pot! - Mania, te rog, vino.
- Krysia, te rog, trebuie să cobori. - Nu, nu!
- Krysia... - Nu!
Ascultă! Ascultă-mă!
Ascultă-mă!
O să fii în siguranță aici, dar nu mai plânge, auzi?
Mania, nu poți rămâne aici.
- Dar nu plecăm acolo! - Mania, te rog!
- Unde-i sacoșa ta? - Nu poți rămâne aici.
Unde-i?
- Trebuie să vii cu noi! - Nu-mi spune ce să fac!
Faceți loc!
- Mania, vino, treci acolo! - Nu, nu!
Lasă-mă să plec!
Klara...
Treci acolo!
Ai grijă!
E mizerie peste tot!
- Haide, Mania. - Nu, mă duc înapoi.
Mania, vino!
- Dacă ne despărțim, suntem pierduți! - Merg înapoi!
- Ești surdă? Vom fi pierduți! - Nu vreau să intru acolo.
- Tu crezi că eu vreau să fiu aici? - Lasă-mă-n pace!
- Haide! - Vreau să merg acasă!
N-o să mai fiu lângă tine să-ți port de grijă! Nu fi așa copil!
- Nu mai ești un copil! Înțelegi? - Klara...
Nu te băga, Mundek!
- Haide. - Te urăsc, cățea!
Mania...
O să te omoare acolo sus.
Klara e sora ta, singurul neam pe care-l ai.
Trebuie să ne grăbim. Vino, te rog!
Mai bine-ai fi adus ceva de mâncare!
Nu ne putem odihni puțin?
Când spun eu!
Copiii mai întâi.
Iadul naibii!
Au coborât aici cu cățel, cu purcel! Paraziții!
La o parte.
La o parte!
Îndepărtați-vă!
Faceți loc pentru copii! D-le Chiger, pe-aici.
Stai jos, Pawel.
Stai deocamdată aici.
Ce mizerie-i aici!
- Mi-e sete. - Ne iau tot aerul!
Szczepek!
Vino...
- Stai, jidane, că trag! - Nu trage!
Nu sunt jidan!
- Îl cunosc pe Bortnik. Mi-e prieten. - Sus mâinile!
- Antonie în ghetou. - Toți ucrainenii-mi sunt prieteni.
- Gata, vom verifica. - Ține-ți mâinile sus!
La stânga!
Hei, Bortnik, ăsta spune că te știe.
E în ordine.
Dă-i drumul.
- Socha, ce faci aici? - Aici lucrez. A fost blocat canalul.
Ai noroc că m-au găsit.
Vezi vreun evreu pe dedesubt?
Doar cadavre. Ele au blocat canalul.
- Să-mi spui dacă găsești vreunul viu. - Absolut!
- E de datoria noastră. - Da.
Dle ofițer!
Ai grijă!
Arăți ca dracu.
Am avut o zi grea.
Dacă vrei, îți pregătesc o baie.
Ai auzit?
Cred că n-a mai rămas nimic în ghetou.
Ai văzut ceva?
Sărmanii oameni...
Se oferă recompense pentru denunțarea evreilor.
Unii fac averi.
Dumnezeu îi va pedepsi pe cei lacomi.
Evreii l-au răstignit pe Iisus.
E scris în Biblie:
"Sângele lor va fi asupra lor și a copiilor lor." Așa a zis preotul.
Asta-i doar politica bisericii.
Ia gândește-te.
Evreii sunt la fel ca noi.
Fecioara și apostolii sunt toți evrei!
Chiar și Iisus.
Iisus?
Mania...
Ați văzut-o pe Mania?
Mania. Ați văzut-o pe Mania?
A văzut-o cineva pe Mania?
Mania e sora ta?
A călcat peste mine când a plecat.
- A plecat? Când a plecat? - Nu știu.
Plângea. Zicea că nu vrea să moară aici.
Trebuie...
Trebuie s-o găsesc.
Klara...
- Nu poți ieși acolo! - Trebuie s-o găsesc!
Unde e?
Klara...
Unde-i?
Du-te și găsește-o!
Găsește-o.
Dai o petrecere, d-le Socha?
Niște cârnați.
Bună dimineața.
440 zloți.
Zău? E piperat!
Ceapa e 10 zloți.
Săptămâna trecută era 5!
Îți poți permite, dle Socha.
Acum o săptămână soția ta
n-avea un sfanț, iar acum brusc cumperi
cât pentru o armată.
Kasia, vrei o bomboană?
Deșteptule!
Te iubesc.
Ascultă prostiile astea ale lui Goebbels:
"Eroii noștri din răsărit îi vor birui pe bolșevici și pe evrei
în stepe."
Și vor fi măcelăriți la Stalingrad!
Nu credeam vreodată că-mi va fi dor de ghetou.
De necrezut, nu?
N-ai decât să te întorci!
Mai taci!
Germanii pierd, e clar. Trebuie să citești printre rânduri.
- Germanii... - D-le Chiger, știm toți
că vorbești limba lor afurisită.
Limba lui Heinrich Heine. Ar trebui s-o-nveți.
După tine fericiți sunt cei săraci cu duhul. Nu, d-le Grossmann?
Am adus de mâncare.
Ușurel, liniștiți-vă!
Stați! Nu mai împingeți!
- Asta-i a noastră! - Stați liniștiți!
- Răbdare, vă omorâți între voi! - Asta-i pâinea noastră!
Ușurel, am zis.
E gata campania din ghetou?
Sora mea s-a întors acolo.
În ghetou?
Toți cei rămași în viață au fost duși în lagărul de la Janowska.
Ghetoul e gol.
Tu,
tu
și tu...
veniți cu mine.
Szczepek, tu stai aici.
Nu, nu, nu.
Uite!
Vă veți muta aici. E mai sigur.
Pentru tine sau pentru noi?
Aici sunt o mulțime de ascunzători.
Cum vom încăpea toți în groapa asta de rahat?
Nu mă pot ocupa de toți evreii din Lvov.
Cu cât sunt mai mulți, cu-atât e mai periculos.
Câți poți salva exact?
10.
Fă să fie 12 sau 14 măcar!
10, cel mult 11.
Am ales 7.
Și cine te-a făcut pe tine Dumnezeu, Grossmann?
Era camera mea. Mi-am asumat toate riscurile.
- Și ideea a fost tot a mea. - Pentru care plătesc acum!
Asta te face mai bun decât noi?
Înainte de război n-am împărțit niciodată aceeași cameră!
- Ce glumă! - Ascultați-l pe profesorul
ce refuză să vorbească idiș!
Toată educația primită nu ți-a folosit la nimic.
Să aduci copiii într-un iad ca ăsta!
Ești nebun!
Mai bine-i lăsai la germani.
- Cum a făcut amantul tău cu ai lui. - Termină, cățea!
Gura! Tăceți din gură!
- Hoașcă bătrână! - E o prostie! Destul!
Așadar?
Suntem patru, Mundek,
Klara, Janek, Berestycki...
În total opt.
Chaja,
- Landsberg. - De ce Landsberg?
- E infirm! - Măcar nu unul mintal!
- Deci, cu Landsberg 10. Frankiel 11. - Vorbește în poloneză, la dracu!
Și Irena?
- Frankiel ne e mai de folos. - Eu rămân. N-am încredere în polaci.
Cine vine?
- Suntem 12. - Am zis 10.
- Eu rămân aici. - Trebuie să vii.
- De ce? - Pentru c-așa zic eu!
Te implor...
12. Ca cei 12 apostoli.
Jidanii nu știu, dar al 12-lea era Iuda!
Au fost întotdeauna 12.
După Iuda a venit Matei.
Bine, 12, dar nimic mai mult!
- Poți veni cu noi. - Și Daniel?
Nu merg fără el. Dar copiii ăștia? N-au pe nimeni.
13? 14? 16?
Dă-i unui evreu un deget că el îți ia tot brațul!
- Te implor... - Nu!
11 sau niciunul.
Poți să-ți lași copiii aici, dacă vrei, d-nă Chiger.
O să așteptăm aici.
Haide.
Krysia!
Krysia, vino.
Iată-te, micuțo.
Suntem recunoscători pentru tot ce-ai făcut...
dar 500 pe zi pentru numai 11 dintre noi e prea mult...
Din care vă cumpăr tuturor pâine, cartofi și zahăr!
- Da, dar totuși câștigi... - Abia 70 de zloți,
pe care-i împart cu Szczepek.
Vă târguiți pentru viața voastră? Se vede că sunteți evrei!
Stai.
Stai!
Șobolani blestemați!
Vino-ncoace.
Vino.
Paraziții dracului!
Vă e frig? O să fie bine.
Nu te teme, micuțo.
Mamă, o să ne muște?
- O să-i placă Marysiei! - Are sânge pe ea.
O să-l scot. Mărimea e perfectă.
- Pentru Stefcia ta. - Îs urâte!
Dă-i-le. O amintire din ghetou de la unchiul Szczepek.
Uită-te! Vorbeam de lup!
O întrebam pe frumoasa ta soție pe unde poți fi.
Ai evrei în canalele tale!
- Poldek nu știe nimic despre asta. - Cum ziceam, erau doar cadavre.
O femeie de pe strada Peltewna a simțit miros de ceapă prăjită.
Venea din toaleta ei. Și em am simțit mirosul. Ascultă.
Trebuie să fie aici.
Dacă intrăm în canal pe-aici, nu pot fi departe. Putem coborî pe-aici?
- Păi... da. - Atunci să mergem.
Haide, Poldek, să mergem!
Nimeni nu cunoaște canalele mai bine decât soțul tău!
Știi, locuiesc într-o casă frumoasă.
Vrei să știi cine ne-a dat-o?
O familie de jidani bogați pe care nici nu i-am văzut vreodată!
Poldek,
germanii plătesc câte 500 zloți pe fiecare evreu pe care-l prindem.
Să sperăm că vom găsi ceva evrei în canal.
De preferință bogați.
Uite.
- Idiotule, i-ai avertizat! Liniște! - M-a speriat un șobolan, d-le.
Doamne, ce duhoare!
Ai putea muri sufocat aici.
Poldek!
Ăsta să fie drumul?
Păi...
Poldek...
La dracu!
Pot verifica eu dacă vrei.
Bine. Verifică.
Nu-i nimic aici.
La dracu! Rahatul îmi strică ghetele!
Scoate-mă afară.
- Nici vorbă. E mult prea periculos. - Te rog! Doar un pic.
Pantofii mei sunt rupți.
Nu știu.
Ce mai fac copiii?
E doar un șobolan.
Hai, stai jos.
A privit o dată fața de masă și-a zis că e drăguță.
"Drăguță!" După cât m-am chinuit să scot sângele din ea!
- Așa că i-am zis s-o fută dracu. - Szczepek!
Atunci ea mi-a zis că și-așa o fute Aleksy.
Wanda, trebuie să-i găsim lui Szczepek o femeie ca tine,
doar că puțin mai tânără.
E nou?
Ăsta? De la dl. Chiger.
- E elvețian. - Dl. Chiger?
Da, e unul dintre evreii noștri. Nu ți-a spus Poldek de ei?
Evrei, Poldek?
Am găsit niște evrei în canale.
- Și-i ajuți? - Dl. Socha...
Wanda...
ei ne plătesc pentru asta.
Asta-i deci "creșterea" ta de salariu!
Ziceai că evreii sunt ca noi.
- Că Iisus era evreu. - Asta-i altceva.
- Iisus era evreu? - Am făcut-o pentru tine și Stefcia!
Să nu cutezi să zici c-ai făcut-o pentru noi!
Nu mă atinge!
Să fie adevărat? Iisus era evreu?
Janek!
Chaja.
Bortnik, ce mai faci?
Prost.
Nu ți-am spus? Acolo erau, nemernicii!
Au găsit o grămadă de evrei în canalul tău, ai auzit?
Ce? Unde?
- I-am ratat! - Câți?
Nu știu.
Le-au lăsat trupurile să putrezească. Trebuie să fi fost ajutați.
Altfel n-ar fi reușit să supraviețuiască atâta timp.
Ce zici de asta, Poldek?
- Pun eu mâna pe ticălos! - La naiba, atâția bani pierduți!
Bortnik, dac-au mai rămas jidani, nu te teme, ai noștri sunt!
Stai, hai să bem un păhărel.
Grăbește-te încet! Plătesc eu tura următoare.
- Bei cu mine? - Avem treabă.
Vii, Szczepek?
Arăți ca și cum ți-ar prinde bine înc-un păhărel.
L-ai auzit pe șefu'.
O vodcă pentru mine!
Hai odată! Grăbește-te!
Dac-au vorbit înainte de-a fi omorâți?
Atunci am fi fost deja morți.
- Nu, Poldek! - Ce?
Haide!
Nu te mai pot ajuta.
Ce tot spui?
- Dar ai noștri? - Nu trebuie să știe.
Atunci sunt teferi?
Cine i-a adus aici pe nemți?
Tu?
Du-te la dracu, parazitule!
Dă-mi-l înapoi! E creionul meu!
- Mamă, nu mi-l dă înapoi! - E al meu!
Dă-mi-l înapoi, e creionul meu!
- Dă-i-l, Pawel. - Lasă-l, e al meu, eu l-am ascuțit!
Uitați-vă la idiotul ăla!
Dumnezeu nu ne-ascultă!
Fii cuminte...
Dă-mi-l înapoi, Pawel!
- Copii, liniștiți-vă. - Mamă! Dă-l înapoi!
Hei, Janek!
Încetează!
Janek, Janek! Oprește!
- Calmează-te. - O să trag, jur!
- Plecați! - Ușurel...
Nu mai strigați, că trag! Jur!
Plecați de-aici!
Jur!
- Fii cuminte, fii cuminte! - Terminați cu rugăciunile!
- Dumnezeu nu-i aici! - Janek, pune arma jos!
- Taci! - Lasă arma jos.
Janek, liniștește-te.
Haide, pune arma jos.
Pune arma jos.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Mundek?
Unde-i Janowska?
Prin preajmă, undeva la stânga.
Klara!
Sunt "Cenuș..." cum?
- Cenușăreasa. - Cenușăreasa.
Ți-s buni?
Ți-e dor de Leipzig?
De patru ani nu mi-am văzut familia.
N-am mai primit scrisori de doi ani. Nu mai am casă.
Germanul care l-a spânzurat pe tatăl meu,
cel care
de fapt a tras de frânghie...
promisese că-l va salva.
Tata m-a pus să-i promit
să am grijă de Mania.
E tare răsfățată... dar e bună la suflet.
Ne certam mereu, așa că m-a pus să-i promit.
- Ei? - Flacăra arată bine.
I-au prins pe ceilalți, nu pe ai noștri.
- Vreo schimbare? - Nu, e sigur.
Azi n-avem scurgeri de metan.
- Ai auzit ce ți-am spus? Evreii... - Evreii?
Ce evrei?
Bilete...
Cortina!
Poarta e deja închisă.
Dorm oamenii, dorm păsările, pisicile și câinii dorm și ei.
Așa că închide ochișorii.
Toată lumea a adormit...
așa că și tu trebuie să dormi.
Dacă câștig 200 de zloți,
o să-ți cumpăr o casă minunată.
Și vei dormi ca o prințesă pe un pat de trandafiri albi.
Noapte bună. Acum închide ochii.
Și casa asta va avea o grădină
și un cor de păsări cântătoare.
Îți vor cânta povești frumoase până-n zori.
Noapte bună. Acum închide ochii.
Cânți minunat, Krysia.
Minunat!
Klara, poftim.
Am rămas fără bani, dle Socha.
Dar nu te teme,
chiar după ce-au intrat nemții, am ascuns niște podoabe.
Lasă-mă jos, idiotule, lasă-mă jos!
Vreau să-ți arat ceva.
Sunt ale lui Chiger. Ar trebui să le vând.
Wanda, nu va mai trebui să lucrezi niciodată.
Ai putea avea fată-n casă.
Nici măcar nu-s recunoscători pentru ce-am făcut pentru ei.
Nu fac altceva decât să ceară.
A dispărut.
Era în buzunarul stâng. A dispărut!
S-a dus.
Am căutat și-aici.
Poate... e pe-acolo.
- Am căutat peste tot. - A fost furat.
L-au luat ei.
La pământ, la pământ!
V-am dat de știre.
De ce sunteți așa de speriați?
Ne era teamă că nu te mai întorci.
Sau că vii cu Gestapo-ul.
Unde-i Janek?
A fugit.
- Cu Frankiel și Landsberg. - Vor fi prinși și...
Janek nu va vorbi niciodată! Niciodată!
Sunt bucuros că ai așa încredere în el.
Niciodată!
Credeam că vrei să le vinzi.
Nu mă mai întorc.
Îmi risc viața mea și a familiei. Și pentru ce?
Plângeri și acuzații. Acum și trădarea asta.
Destul. Asta-i prea de tot.
Szczepek avea dreptate.
Mundek!
- O să fugă drept la Gestapo. - Putea s-o facă de mult!
- Putea să-și păstreze bijuteriile! - Mundek!
- Trebuia să-l omorâm de mult. - Nu trebuia să se mai întoarcă!
Ești nebun?
Regret, d-le Socha.
O să muriți aici precum câinii.
D-le Socha!
Ești mulțumit acum?
Mr. Socha!
Ți-e sete?
Ești obosită?
Hai, întinde-te.
E bine.
Oare?
- Mai avem ceva de făcut. - Ce?
- La două adrese n-am fost. - O, eu credeam că...
Ce?
Evreii.
Ce evrei?
Poldek...
Nu eram speriat doar pentru mine.
Marysia mea e însărcinată.
E al tău ori al lui Aleksy?
- Hei, ticălosule! - Ridică-te!
Tâmpitule!
Șterge-ți nasul, mucosule!
Ticălosul naibii!
Plângăciosul!
Lașul!
Plângăciosul...
Unu, doi, trei, patru...
Chaja?
Adu niște apă.
Adu-i niște apă!
Și-a băut porția.
Dă-i-o pe-a mea.
Bine, așa. Încă o dată.
Unu, doi, trei, patru...
Crezi că Janek e încă în viață?
Crezi?
Mereu visez că mănânc prăjitura cu mere a mamei mele.
Eu nu visez mâncare.
Ce e?
O certam pe Mania că mânca toate prunele de pe prăjitură.
Nu-mi plăcea cum scăpa așa de ușor.
- Nu mai pot continua așa. - Ba da, poți.
Trebuie să continui.
Și-o vei face!
Dacă tu nu vrei să trăiești, nu mai vreau nici eu.
Și am de gând să trăiesc o viață lungă și frumoasă.
Ce faci?
Trebuie să ajung la ai mei.
- Ai întârziat. - N-am ceas.
Bine, bine. Du-te.
Stai!
Arați un pic prea sănătos.
- Poate ești un partizan. - Nu vezi că sunt evreu?
Sunt și evrei partizani.
- Mă rețineți de la muncă. - Gura!
- Taci sau te-mpușc! - Întotdeauna îmi fac datoria!
- Ți-am spus că te-mpușc! - Ai împușca un muncitor bun!
Aici ești, jidan împuțit!
Mulțumesc că mi l-ați găsit. Te bat de te caci pe tine!
- Ce spune? - Afurisitul ăsta de evreu
trebuia să mă ajute în canal.
Ce vorbește polacul ăsta?
Sunt un inspector.
- Îți arat legitimația. - Ce ai în buzunar?
- Am găsit-o acolo. Vrei un pic? - Ce zice?
Îți oferă ceva de băut.
- Vrei să mă mituiești? - Nu, nu, nu!
Ba da. Veniți cu mine. Amândoi.
- Ce cauți aici, pentru Dumnezeu? - Nu-i treaba ta, trădătorule!
Blestemat de polac!
"Lasă-ți fratele să-și găsească singur de lucru."
E război. E greu pentru toată lumea.
N-avem mult timp să găsim blocajul.
Să ne despărțim și să ne-ntâlnim iar peste 10 minute.
Bine, șefu'.
- Ce faceți aici? - D-le Socha, ne-am rătăcit.
- Unde sunt părinții voștri? - De-am fi știut, nu ne-am fi rătăcit.
Socha!
Stați acolo. Mă-ntorc imediat.
Am găsit ceva. Mă ocup eu. Tu du-te acasă.
Piratule!
V-am găsit copiii.
Krysia!
Mulțumesc!
Mulțumesc.
Cu plăcere, d-nă Chiger.
E bine. Acuma totu-i bine.
Krysia, Pawel...
O, Doamne!
Dacă vreți...
Aș putea continua ca mai înainte.
Mai aveți bijuteriile, d-le Chiger?
Krysia...
Le-ai găsit?
Ai auzit? Nemții au avut distracție.
Au spânzurat 10 polonezi ca răzbunare
pentru un singur soldat german.
- Un soldat german? - Da.
Dar n-au fost mulțumiți, așa c-au mai împușcat 40.
Sau poate 50, toți polonezi, oameni cu frica lui Dumnezeu.
Știi, oricine l-o fi omorât e un erou pentru mine.
Dar întotdeauna suferă oameni nevinovați.
- Haide, îți arat eu. - Mulțumesc.
Nu sta prea mult, Anelka, bine?
PENTRU UCIDEREA LUI KURT GOETZ 5 IANUARIE 1943 - MARTIR ȘI SOLDAT
Tată!
Stefcia!
Wanda...
Pe Szczepek...
l-au spânzurat.
Stefcia, du-te sus.
Ei, sper că ești satisfăcut.
Nu, Szczepek n-a mai lucrat cu mine de luni întregi.
A fost o coincidență.
Cauza a fost cu totul alta.
El era nevinovat.
- Pot s-o fac. - Te descurci?
- Numără ochii pentru mine. - Îi numeri și tu?
- Hei, uite, vezi? - Pot să-ncerc?
Mamă, tu nu-i numeri?
N-am nevoie.
Tăceți. Liniște!
Vine cineva, ascundeți-vă!
O, la dracu!
Ajutor!
Sunt evrei aici!
Am găsit evrei!
Evrei!
Am găsit evrei!
Haideți cu mine, repede!
Lăsați-vă lucrurile.
Lăsați totul aici!
D-le Chiger, repede!
Mai întâi capul și umerii, apoi și restul.
Repede, mișcați-vă!
- Ai grijă. - Cațără-te.
Ai grijă, Krysia.
Haide, tu urmezi. Mai repede!
- Chaja, dă-i drumul! - Nu...
- Nu, nu, nu! - Târâș!
Ce e, Chaja?
Șoldurile! Mișcă-ți șoldurile!
- Mișcă-ți șoldurile! - Scăpați-mă!
- Apucă-mi mâna. - Nu te opri!
Târăște-te, ce dracu!
Haide, apucă-mi mâna!
Haide, haide!
Grăbește-te!
- Trage! - Mai repede!
Ai furat mâncare! De-aia ai rămas înțepenită.
Port o haină groasă.
Nu vezi?
Nu-mi vorbi așa!
Ce-i asta?
- Suntem sub o biserică. - Poți auzi tot.
De-aia trebuie să fiți tare tăcuți. Nici măcar un strigăt.
Mă duc după lucrurile voastre.
O să stăm acum aici?
Da.
O să am un copil.
Ce?
O să am un copil.
Îmi pare rău! Îmi pare rău!
Al lui Janek?
Al nostru.
Înțelegi? E al nostru.
Al tuturor!
Sărman copil! Ca și cum o pereche de părinți nu i-ar fi destul!
Știi, încercam să ajung în lagărul Janowska
când l-am omorât pe soldatul ăla.
E mai ușor să înaintezi când apa e mică.
Cum poți lucra în astea? Îmi simt picioarele de două ori mai mari.
Știi ce se spune despre oamenii cu picioare mari.
Janek...
N-au ajuns tare departe.
Încă mai vrei s-ajungi la Janowska?
Mania poate fi încă în viață. C-o fi așa sau nu, Klara trebuie să știe.
Și eu care credeam că toți evreii sunt lași.
Haideți înăuntru.
Așadar tu ești geniul care vrea
să intre în Janowska? Intrați.
Ascultă-mă cu atenție.
Mâine dimineață la prima oră intri în lagăr.
Apoi cineva din lagăr va face schimb cu tine pentru două zile.
Gardienii n-o să-și dea seama?
Nu, atâta timp cât sunt câte 50 de oameni într-o brigadă.
Sărmanul ăsta de flăcău vrea să meargă să-și caute soția în ghetou.
I-am spus că e-n zadar, dar insistă să meargă acolo singur.
- O să se-ntoarcă? - Neapărat.
Toată familia lui e în lagăr.
Așa că e sigur că se va întoarce.
Dumnezeu mă va răsplăti.
- Pe curând. - Ține minte,
- dacă întreabă cineva, - Ai mers s-aduci provizii.
Mișcați-vă! În genunchi!
Jos!
Am spus jos. Jos!
Grăbiți-vă! Mai repede!
Mișcă odată!
Mai repede!
Grăbiți-vă!
Mișcă! Mișcă!
În genunchi!
Rămâi la pământ!
Șepcile jos!
Unde ți-e șapca?
Mi-a fost furată, d-le.
Ghinion. Fără șapcă
nu faci nimic aici.
Omul e sănătos!
Nu vezi?
Dacă trebuie să folosești un glonț,
folosește-l cu cap.
Șapcă!
Te rog.
Mulțumesc.
Șepcile pe cap!
Bine, foarte bine. Foarte bine.
Iisuse!
Îți dai seama ce pericol?
Strigătul va aduce aici jumătate din oraș!
Chaja, vine.
Ușurel, vine.
Încă o dată, vine.
E băiat!
- Dacă l-ar putea vedea Janek! - Janek e mort.
Foarfece.
Ieșiți!
O deranjați, nu vedeți?
Un copil? Dar cum?
Mereu purta haine largi.
Cine va adopta un bebeluș evreu?
Vorbesc eu cu călugărițele de la mănăstire.
Băiat?
O frumusețe de băiețel.
- L-au tăiat împrejur? - Nu-s chiar atât de proști.
Știi...
am putea spune
că-i al fratelui meu.
Cumnata mea e în spital,
așa că avem noi grijă de băiețelul ei.
Liniște...
De-am găsi un Mohel, s-o facă cum trebuie...
- Nu va fi circumcis! - Trebuie!
- Chaja... - Am zis nu!
Dă-mi-l.
Dă-mi-l!
Dă-mi-l, acum!
Nu-i al tău!
Fă copilul să tacă!
Stinge lumina.
O știi pe Mania Keller?
O știe cineva pe Mania Keller?
Cine o cunoaște pe Mania Keller?
- Cine o cunoaște pe Mania Keller? - Eu o cunosc pe Mania Keller.
Copilașul, copilașul
se roagă doar.
Iar bunul Dumnezeu, bunul Dumnezeu...
îl aude.
Ce?
Copilul e mort.
L-a sufocat.
- Poate-i mai bine așa. - Pentru cine?
- Pentru Socha? - Ce?
- Klara! - Ce?
Nu!
Am venit să vă spun
că eu și soția mea ne-am gândit...
să-l luăm noi.
Poate că vrea
- să-l arunce în râu. - Nu!
O înmormântare.
Trebuie să aibă o înmormântare cum se cuvine.
Vii?
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, d-le Socha. Știu,
știu că nu ești d-ta de vină.
Înțeleg.
Mundek n-a lipsit niciodată așa de mult.
S-a dus la Janowska
s-o caute pe Mania.
Klara să nu se simtă vinovată. Pur și simplu n-aș putea trăi
- în canalul ăla. - Ba ai putea! Mania...
Am venit după tine. Te pot scoate de aici.
- Mania, te rog! - Unde-i?
Unde-i soțul meu? Spune-mi!
- Janek tot mai e cu târfa aia? - D-nă Grossman, soțul d-tale a murit.
Minți!
- Știu unde e! - Vino cu mine!
Du-te, du-te repede. Vine un gardian.
- Vino cu mine! - Du-te!
Copilul meu e mort! E iadul pe pământ!
Rachel a murit!
Kovalev!
Știu pe unde s-o iau.
Mania nu vrea să vină.
Am încercat tot, dar nu vrea.
Îmi pare atât de rău.
Nu-i nimic.
Matzo!
Curând va fi paștele evreiesc, nu?
Le-am găsit într-o casă evreiască. Și v-am mai adus ceva.
- Piratule! - Mulțumesc!
Asta-i pentru tine.
Krysia!
Nu vrei s-arunci o privire?
Nu mai mănâncă, nu mai vorbește.
Krysia.
Și-a smuls chiar hainele de pe ea.
- Care-i necazul, Krysia? - Nu știu ce să fac.
Haide.
Vino.
Vreau să-i arăt ceva.
Respiră adânc.
Și-nc-o dată.
D-le Socha...
D-le Socha, noi nu vă mai putem plăti.
Plata de vineri a fost ultima.
Nu ne-a mai rămas nimic. Nimic.
D-le Socha...
- poți să mă duci în spate? - Altă dată, dragule.
Să te duc în spate? De ce nu?
Dii, d-le Socha!
D-le Chiger...
Ceilalți știu?
N-am vrut să intre în panică.
Bine.
Asta-i plata pentru vinerea următoare.
Plătește-mă în fața celorlalți.
Nu vreau să creadă că sunt un fraier care face asta gratis.
Socha!
Încet, doarme copilul!
Poftește-ne la un pahar.
- Culcă-te, Stefcia. - Poldek,
vrei să par un mincinos în fața prietenului meu? Lasă-ne înăuntru!
Poldek, repede, adu-le ceva de mâncare.
Noroc, Max.
Lasă-le, tată, astea-s pentru evrei!
Ce fetiță drăguță!
Ce evrei?
- Păi ea... - Liniște, pe ea am întrebat-o!
Ăștia sunt evreii mei.
Și le e foame.
- Și de ce evrei? - Unchiul Szczepek
mi le-a adus din ghetou. Două micuțe evreice.
Dar asta
- are părul blond. - Și evreii pot avea păr blond.
- Ce isteață e! - Va avea curând prima comuniune.
- Veniți și dvs. Nu-i așa, Poldek? - Desigur! Vei fi binevenit.
Sunt sigur că evreicele Stefciei nu se vor supăra
dacă împărțim hrana lor cu dvs.
- Te rog, simte-te ca acasă. - Poldek!
Max, ce-i cu fața asta lungă? Hai să bem. Noroc!
Socha, în sănătatea ta!
Nu ți-am spus să...? Nu ți-am spus?
Să nu-ndrăznești să dai vina pe ea!
- Tu ne-ai adus pacostea asta, nu ea! - Trebuie să învețe!
Și tu când vei învăța? Nu-i de-ajuns că l-au spânzurat pe Szczepek?
Nu te teme...
Mamă, de ce râdeți?
De ce râdeți?
De ce râdeți, mamă?
Klara, ce se-ntâmplă?
- Trebuie să plec. - Ești nebun?
- Trebuie să-i mut. - E comuniunea Stefciei!
Nu stau mult. Doar să-i verific.
Poldek!
Socha, ce e?
- Ce faceți? - Plantăm mine.
- O mică surpriză pentru ruși. - Voi nu știți ce-i acolo jos?
Conducte de gaz! Dacă lovești una, într-o secundă totul va sări în aer!
Nemții-s pe ducă. Crezi că le pasă?
Ce se-ntâmplă aici?
- Nimic, d-le ofițer. - Gaz! Gaz!
Toți veți sări în aer!
Poldek, gura! Acolo jos sunt conducte de gaz.
El e inspector cu canalizarea.
Foarte bine. Coboară cu el. Dacă nu sunt conducte de gaz, împușcă-l!
- Am înțeles. - Nu mai săpați!
Scuze că n-am putut veni la biserică. Sunt de serviciu.
- De ce nu ești lângă familia ta? - Dintr-o pură prostie.
Mi-am lăsat aici sculele și m-am temut că se vor distruge.
Satisfăcut?
Poldek!
Socha!
Tare scumpe trebuie să fi fost sculele astea,
dac-ai plecat de la comuniunea fetei tale!
Astea-ți sunt sculele? Sau încercai să-i salvezi pe șobolani?
- Asta-i? Salvezi șobolanii? - Nu știu ce vrei să spui.
Tot timpul ăsta ascundeai jidani chiar sub nasul meu.
Ești nebun!
Stai, Poldek. La naiba, Poldek, stai!
Poldek, erai singurul din Lonski în care aveam încredere...
M-ai trădat!
Dacă mă-mpuști, n-o să mai știi ieși de-aici.
Spune-mi adevărul! Măcar spune-mi adevărul, Socha!
Să te ia dracu! Stai pe loc!
Socha!
Poldek!
Stai!
- Te rog, tată, fă să se oprească! - Nu pot, Krysia. O, Doamne!
Tatăl nostru carele ești în ceruri...
Nu înghiți, răsuflă încet.
E o minune, dle Socha!
O minune! Apa a dispărut dintr-o dată.
Mă duc să v-aduc niște haine uscate.
Nebun de legat!
Ori sunt eu unul și mai mare că m-am întors?
- Trebuie să le duc haine uscate. - Nu vorbi.
Auzi!
Rușii...
Rușii!
Unde dracu mergi? E mult prea periculos!
- Tot timpul a fost periculos. - Mundek, ai înnebunit!
Taci, Paulina!
Eu sunt șeful!
Mundek! Nimeni nu mișcă fără permisiunea mea!
- Ignacy! - Ignacy, liniștește-te.
Piratule!
Chiger!
Puteți ieși!
S-a terminat!
Mundek!
Respiră, respiră!
E în regulă...
Iisuse Hristoase!
Mi-e frică, mamă. Vreau să merg înapoi.
De unde naiba au ieșit?
- Haide... - Vino. vino.
Haide, Klara, să mergem.
Vai, vai...
Doamne Dumnezeule... De unde ați venit?
Dintre morți, d-le...
Dintre morți.
Mănâncă asta, fetițo.
Ți-o fi foame. Mănâncă. Încă-i caldă.
La ce vă uitați?
N-aveți altceva mai bun de făcut? Plecați!
Wanda!
Wanda...
Luați, vă rog, prăjituri. Poftiți.
S-a terminat!
Acum sunteți în siguranță!
Poftim.
D-le Chiger...
acum ești în siguranță.
Și acum, toți, la prăjituri!
Wanda le-a făcut pentru voi!
Poftim.
- Wanda! - Poftim!
- Luați. - Asta-i Wanda mea.
Evreii mei. Ăștia-s evreii mei.
- Mâncați, vă rog. - Evreii mei!
Socha.
Ei sunt evreii mei. Munca mea!
"Evreii lui Socha" au petrecut 14 luni în canalele Lvov-ului.
Pe 12 mai 1945, Leopold Socha a fost ucis
salvându-și fiica de un camion rusesc scăpat de sub control.
La înmormântarea lui, cineva a zis:
"L-a pedepsit Dumnezeu pentru că i-a ajutat pe evrei."
Ca și cum am avea nevoie de Dumnezeu pentru a ne pedepsi unul pe altul.
Krystyna Chiger a crescut ca să-și scrie memoriile,
"Fata în jerseu verde", publicate în 2008.
Ea și cu alți supraviețuitori au fugit din Lvov-ul sovietic
în Israel, Europa și Statele Unite.
Leopold și Wanda (Magdalena) Socha sunt printre cei 6.000 de eroi
cinstiți de Israel ca Drepți între Popoare.
Filmul e dedicat tuturor acestora.
Traducerea și adaptarea: selaflaure (selaflaure@gmail.com)